ЗДРАВЕЙ, АНН (Преди "Зелените покриви")
Бягай през полята! Пръскай сълзи във вятъра!
Подгони с поглед водоцветната птичка към небето!
Попаднеш ли в студения дъжд, спомни си...
...за слънчицето, скрито в пазвата ти!
Затова, не се тревожи! Всички са такива.
У всеки се крие семето на светлината.
Някой ден ти също ще потърсиш щастието.
Тъгата се ражда, за да опознаеш радостта.
Очаква те искряща утрин!
Където е любовта
Анн много се радваше, всеки път, когато ходеше за яйца при Еггман.
За Анн, времето, прекарано с него...
...съдържаше най-ценните моменти от живота й.
Много е забавна и игрива.
Звучи като слънчогледи в полето.
Да, като смеха на г-ца Хендерсон.
Дори да вали, пак обичам да ходя на училище.
Като се сетя, че г-ца Хендерсон ме чака в класната стая...
...бягам до училище, макар и мокра.
Учителката е като ободряващо слънце.
Еггман, не мислиш ли?
Нещо не си пасва.
Не си какъвто беше преди.
Сетих се!
Напоследък много се смееш.
Когато имаше сняг...
...ти каза, че си като язовец в дупката си, нали?
Тогава въобще не се усмихваше.
Свиреше само тъжни мелодии.
Например, приказката за принца-чудовище...
...който е изгубил любимата си.
Беше красива, но много тъжна. Вече не я свириш.
Яйцата.
Леля ти Джоана не ги ли чака?
Леля сигурно ще се ядоса.
До скоро, Еггман!
Оле! Еггман е.
Добър ден!
Поръчката Ви вече пристигна.
Трябва ли Ви нещо друго?
Вчера получихме много...
Няма нужда.
Противен, както винаги.
Рядко се срещат такива чудаци.
В града е от 2 години...
...но продължава да се държи грубо с всички.
Защо изобщо идва тук?
За бои, както винаги.
Заповядайте! Какво ще желаете?
Мъжът, който излезе...
...често ли идва?
А Вие кой сте?
Не съм Ви виждала.
Идвам от Бостън по работа.
От Бостън?
И така... познавате ли онзи човек?
Той е Робърт Джонсън.
Наследник на сем. Джонсън - най-известните фабриканти в Бостън.
Значи е син на някакви богаташи?
Да, може да се каже.
Годината е в пролетта си,
а денят - в утринта си;
Сутрин, точно в седем;
Склонът - росно перлен;
Чучулигата лети;
Охлювът на трън стои:
Господ е в своя Pай -
Всичко в света е наред!
Песента на Пиппа от Браунинг, нали?
Пролетно утро в седем...
...и склон с блестящи капки роса.
Чучулигата се носи в небето.
А охлювът се излежава на тръните.
Било толкова красиво...
...че Пиппа запяла.
А Бог все гледа от небето.
Затова света е пълен с хубави неща.
Прекрасни стихове, нали?
Обаче Еггман, за разлика от Браунинг...
...каза, че харесва повече студената зима.
Еггман ли?
Ама когато ми го каза, още беше язовец, скрит в дупка.
Защо ли не се е появявал след представлението?
Дали защото носът ми не е достатъчно чип?
Явно мъжете се заглеждат само по красавици?
А? Така ли?
Значи, няма да поглеждат и момиченце с лунички?
Ти си достатъчно сладка.
Особено нослето ти е много хубаво.
Нослето ми...
Когато пораснеш, ще бъдеш красавица.
Красавица?
Обаче напоследък много говорите за Еггман.
И вчера, и онзи ден.
Тъй...
Моля, продължавай да четеш.
Този Еггман...
Защо живее сам в колиба, в онази безлюдна планина?
Мисля, че трябва да отидете при Еггман.
И там той ще Ви отговори на въпроса.
Възрастните...
...не можем да посещаваме просто така.
Колкото и да ни се иска...
"Колкото и да ни се иска"?
Еггман!
В града ли отиваш?
Трябва да пазаря.
Доста време мина!
Нали се видяхме миналия понеделник?
Тогава само се разминахме на улицата.
Исках да поговорим...
...но ти бързо избяга.
Да говориш с мен?
За какво?
Ами... За нещо... Ъм...
Относно разплождането на пилетата.
Г-це, кокошки ли ще гледате?
Като преподавател...
...трябва да знам всичко.
Тогава, тази събота...
...елате при Еггман да празнуваме рождения ден на крал Артур?
На крал Артур?
Най-малкото пиле на Еггман.
На рождения ден ще научите за... каква беше думата...
А, сетих се! За разплождането на пилетата.
Може ли?
Ако не е проблем...
Заповядай!
Партито ще е следобяд.
Ще приготвя плодова торта с бадеми.
За пръв път в живота си ще ям плодова торта.
Че и с бадеми.
Вярно! Сега си спомням.
Преди баба Минтон ми каза...
"Човек разбира кое е най-важното за него..."
"...едва когато е на път да го изгуби."
Как така не се сетих?
Учителката е влюбена.
Когато види Еггман, очите й блестят като слънца.
Радвам се!
Успях да го разбера преди да умра.
Какво става с Анн?
Колко хубаво! Учителката е влюбена в Еггман.
Колко романтично!
Анн, какво пак се мотаеш?
Иди да донесеш вода!
Анн!
Казах "донеси вода"!
Да. Ей сега ще я донеса...
...с крилете на любовта.
Учителката и Еггман влюбени...
От колко време не съм била на парти?
Да имах хубаво носле като Анн...
Ама бузите й са много розови.
И нямам друга рокля...
Да си направя ли прическа?
Отива Ви, учителко.
Тогава ще го купя.
Днес сте разхубавена. Ще ходите ли някъде?
Да. На рожден ден.
Чий?
А, да! Чухте ли новината?
Относно онзи Еггман.
Казват, че е син на известен бостънски фабрикант.
Освен това си има красиво гадже.
Била известна пианистка.
Той много я обичал и вече били сгодени.
Анн Шърли!
Да!
Анн Шърли!
Да!
Какво има?
Анн още ли я няма?
Не. Моля, заповядай!
Нещо тревожи ли те?
Н-не... Нищо.
Не те бива да лъжеш.
Дори 5-годишно дете ще види...
...че криеш нещо.
Защо винаги си толкова циничен?
Толкова ли съм ти противна?
С онази красавица... пианистката... сигурно си много мил.
Извинявай!
Това ли било?
Чух... Чух разни слухове.
Че си родом от Бостън...
...и че постоянно рисуваш любимата си.
Но е просто слух...
Не е слух.
Тя се омъжи за батко ми.
Беше преди 2 години.
Скучна история.
Но ако искаш, ще ти разкажа.
Брат ми е отличен предприемач и разви бизнеса на семейството.
Обаче, експлоатираше бедните...
...за да постигне целите си.
Аз не бях съгласен.
Родителите ни настояха да му съдействам...
...иначе щяха да ме лишат от наследство.
Отказах и намерих утеха в музиката.
Родителите ми се ядосаха и ме изгониха.
Надявах се, че...
...като жена, обичаща музиката...
...тя ще ме подкрепи.
Обаче ме изостави и отиде при брат ми.
Човешкият живот е странно нещо.
Пълен с ридания, умирайки в смут.
Значи, затова дойде тук. За да се скриеш от хората.
Рисуването, музиката и градината са моето ежедневие.
Тук живея в пълно спокойствие.
Съвсем сам... Нямаш дори един приятел.
Не ми трябва.
Много се лъжеш.
Хората са създадени да споделят и смеха си, и тежките сълзи.
Но ти си се заключил в себе си.
Страхуваш се, че може пак да бъдеш ранен.
Браунинг е казал:
Да простиш е добре, а да забравиш - най-добре.
Прощавайки на другите, спасяваш себе си.
Но ако забравиш миналото, ще можеш да откриеш, нов, щастлив живот.
В града е пълно с приятни хора.
Около теб е пълно с щастие.
Господ ни е дарил живот! Защо виждаш само провала си?
Защо не живееш?!
Май сгреших като те поканих.
Писна ми от теб!
Защо се влюбих в такъв човек?!
Госпожице!
Виж каква я свърших...
Еггман няма да иска да ме види повече.
Не е нужно да се тревожиш.
На ти! На ти!
Какво правиш, бе?!
Сълзите на възрастните не са като тези на Хари и Едуард, нали?
Плачат само когато наистина са тъжни.
Дали Еггман е намразил учителката?
"Веднага ела да си платиш сметката за тютюна" ли?
Бърт!
Нали обеща да не пушиш повече?
Какво значи това?!
Май е някаква грешка.
Обясни ми това писмо!
Писмо? Нищо не знам.
Писмо?
Какво каза?
Писмо...
Еггман осъзна...
...че започва да забравя момичето от картината.
Откакто Анн и г-ца Хендерсон влязоха в живота му...
...неусетно рисунката стана далечен спомен.
Цветовете й бавно се топяха.
Хората са създадени да споделят и смеха си, и тежките сълзи.
Господ ни е дарил живот!
Защо виждаш само провала си?
Защо не живееш?!
Скъпи г-н Еггман,
Преди време Анн каза.
Тя е червенокоса и с лунички...
...но говори хубави неща.
Животът не върви като го очакваш.
Но понякога се случват чудесни неща, които не очакваш.
Права е.
Животът ми не потръгна както исках.
Исках да съм сто пъти по-красива.
Но Господ ми даде чудесен подарък, който не очаквах.
Това си ти, Еггман. Срещнах теб.
От Хендерсон.
Еггман!
Дойде заради писмото на г-ца Хендерсон, нали?
Ще се сдобриш с нея.
Писмото?
Откъде знаеш за него?
Да, вярно!
Откъде пък знам?
Учителката още не е дошла.
Просто аз подраних.
Знам. Точно заради това дойдох.
Искам да й предадеш...
...че за моя радост, нейната торта винаги ще стои дълбоко в сърцето ми.
Ако е възможно, искам тримата пак да направим парти.
И защо не ми го кажеш в лицето?
Ужасен си.
Ти си ужасната.
Три неща у теб много ме ядосах вчера.
Първо, много нахалстваш.
Второ, накърни гордостта ми без никакви задръжки.
Това е защото прекалено се превъзнасяш.
И трето...
Беше права за всичко.
Думите ти са самата истина.
Бях се затворил у себе си, за да опазя гордостта си.
Търсех извинение за слабата си воля.
Като язовец, скрит в дупка под снега.
Обаче, дойде време снегът да се стопи.
Да простя за миналото и да го забравя.
Защото небесата ми предложиха неочакван подарък.
Предложиха ти неочакван подарък?
Плодовата торта?
Приятел! За теб става въпрос.
Не, за Вас.
За двете?
Знаех си, че така ще стане.
Възрастните може да не знаят...
...но децата го усещат.
Дори чучулигите и охлювите го разбират.
Защото Бог е горе на небето.
Сутринта в седем, светът на Анн бе облят в прекрасна светлина.
Хайде на разходка! Изпъчи гърди и превали хълма!
Нека и енотите, и лосовете, всички да дойдат!
Препънах се на пътя и паднах сред глухарчета.
И там открих четирилистна детелина.
Иха, иха, иха-ха, ама че късмет!
Ох, бо-бо-бо-боли, боли! Как боли!
Иха, иха, иха-ха, до-до-добре съм си!
Нека идем още по-далеч!
И да запеем песничка!
Да! Парадът няма край.
Мина половин година, откакто Анн тръгна на училище.
Милдред прави чаено парти у дома си.
Обаче, Анн не е поканена.
Обидената Анн решава да направи собствено чаено парти.
Следва "Здравей, Анн", епизод 19-ти:
Тъжно чаено парти
До нови срещи!
Превод: Сайрон Кордин